Herkkä elinympäristö. Pysy poluilla.
Sukkula 11S1 ja BAXTER–satelliitti, lennonjohto kutsuu –
ja tekee rekisteröinnin klo 01.00.
Miinus kolme minuuttia laukaisuun.
OSM, kolmas vaihe. Lukitkaa S&A, teillä on lupa sulkea.
SSC, kolmas vaihe, S&A lukittu.
Tukipilari 1, polttoainesäiliö avoin. –Polttoaineletku puhdistetaan.
SSC, ykkösventtiilin lämpöhallinta irti.
SSC, kakkosventtiilin lämpöhallinta irti.
NSC–raportti. Avaruussukkula valmis lähtöön.
Aikaa noin 30 sekuntia. SSC, hydraulinen, ulkoinen energia päällä.
Ylös ja alas 100 %.
25 sekuntia aikaa. Etäisyyden tarkistus. Ilmoittakaa etäisyys.
Lennonjohto, valmis laukaisuun.
Selvä. Laukaisu 20 sekunnin päästä. Valmistautukaa lähtöön.
Säätila ennallaan, kiertorata lukittu.
Lähtöön miinus 10, 9, 8, 7, 6...
...5, 4, 3, 2, lähtö.
Onnittelut, Palatier. Mahtava suoritus Vasglobelta ja teiltä itseltänne.
Kiitos, Gibbons.
Onko kaikki hyvin?
Ylitämmekö valtuutemme tarkkaillessamme maailmaa näin?
Ansaitsemmeko me tämän... jumalaisen voiman?
Riippuu näkökannasta. Tämä vain täydentää maailman ihmeitä.
Taideteoksen tutkiminen suurennuslasilla ei halvenna tekijää –
vaan paljastaa vain asioita. –Niitä ei ehkä ole tarkoitus nähdä.
Niin, onhan se totta.
BAXTER on kiertoradalla. Aikaa lähdöstä 6 minuuttia, 13 sekuntia.
Jamie, kotona ollaan.
Onpa täällä siistiä.
Juttelin Mike Johnsonin kanssa.
Puhuttiin joulusta. Sanoin, ettei meillä ole aatoksi mitään.
Ajattelin, että Rubyn kuoron laulettua kello viiden messussa –
voisi olla mukava mennä heille.
He aina niin panostavat jouluun. Ruby? Isä tuli kotiin.
Jamie, ette kai laittaneet tähteä kuuseen ilman minua?
Sillä...
Ruby, syö ruokasi. –Se on liian kuumaa.
Puhalla. –Minä odotan, että se jäähtyy.
Mitä sinä teet? –Syön nämä pois.
En halua haaskata ruokaa taas. –Se ei ole sinun ruokasi, Rich.
Jamie, ei se ole kenenkään ruokaa. Olemme jo puhuneet tästä.
Lapseni syövät, kun pöytä on katettu. Ja minä olen kattanut.
Ja tuo on Robbyn paikka. –Tuleeko Robby takaisin?
Anteeksi.
Olet oikeassa.
Olette siivonneet hienosti, tytöt.
Älkää laittako tähteä ilman minua. Se on meidän juttumme.
Ei meillä enää ole tähteä. Vaan enkeli Robbylle.
No niin.
Olette molemmat rakkaita enkeleitäni.
Katso, Abby. Tuolla me asumme.
Joskus elämä on paljon kauniimpaa, kun sitä katsoo etäältä.
Abby, äläs nyt. Mikä tytöllä on?
Miksi nukuit vaatteet päällä?
Ostin sinulle isänpäivänä pyjaman. Ei kai se niin kamala ollut?
Haloo, Richard Hadley.
No niin, sanoisitteko nimenne selkeästi kameralle?
Richard Hadley. R–I–C–H–A–R–D, H–A–D–L–E–Y.
Hienoa, herra Hadley. Tervetuloa Chris Hapshow –ohjelmaan.
Vieraanamme on herra Hadley. Yhä useammat ovat tietoisia BAXTERista.
Kertoisitteko siitä enemmän? –BAXTER tarkoittaa –
bilineaarista, aksiaalista lämpö– vastaanotinta. Valvontasatelliitti.
Sen avulla puolustusvoimat havaitsevat vieraita kohteita –
spektrometrisesti ja termodynaamisesti Maan pinnalta.
Voisitteko hieman avata tuota? –Toki.
Spektrometrinen mittaus on tapa mitata energiaa ja massaa –
ja termoenergia tietenkin liittyy lämpökeskittymiin.
Yhdistämällä nämä tekniikat voidaan havaita kaikki Maan pinnalla oleva –
ja tutkia sitä avaruudesta käsin.
Näin siis terrorijärjestöjen kautta maailman käyttämä tutkahäirintä –
kohteiden ja hankkeiden salaamiseksi on vanhentunutta tekniikkaa?
Aivan oikein. –Vau, melkoinen suoritus.
Olemme erittäin ylpeitä Vasglobesta. Suurin kiitos on Edgar Palatierin.
Hän sai hankkeen alulle. –Hän oli täällä viime viikolla. Älykäs mies.
Kertoisitteko osallisuudestanne Vasglobe–hankkeeseen?
Minä vastaan tiedotuksesta. Haastetteluista ja tiedotteista.
Katson, että maailma saa oikeaa tietoa puuhistamme.
Kun tämä supersatelliitti on nyt radallaan...
Kertokaa, miksi amerikkalaiset voivat nukkua paremmin.
No, kuvittelisin, että se tuo ihmisille –
tiettyä varmuuden tunnetta kuvien ja yksityiskohtien suhteen.
Todisteita jonkin olemassaolosta. Näin ei tarvitse enää arvuutella.
Ei tarvitse miettiä, onko jokin faktaa vai fiktiota.
Selvä. Kiitoksia, herra Hadley. Se taisi olla siinä.
Abby, mene kotiin.
Missä sinä olit?
Odotin sinua eilisiltanakin, Rich.
Missä olit?
Vastaa, Rich.
Missä olet käynyt viime öinä? Et ole puhunut minulle.
Et edes vilkaissut.
Mitä on tekeillä?
Olen nähnyt jotain.
Se on hullua.
En tiedä mitä, mutta –
se on taianomaista.
Sinä näit sen, Abby. Vai mitä?
Kyllä sinä näit.
Onko jotain uutta? –Ei mitään.
Ensilähetys tunnin kuluttua. –Gibbons halusi olla mukana.
Hän käski lähettää dataa sinne. Palaan kohta.
BAXTERin lämpökuvaus valmis 7 435 980 poikkeamaa löydetty
Olet sitten sinäkin nähnyt ne. Näen sen silmistäsi.
Se on harvinainen ja onneton näky.
Olet onnenpekka.
Sinulla on paljon kysyttävää, ja minulla paljon vastauksia.
Istu.
Ruksit ovat portaaleja. Niistähän sinä tiedätkin.
Portaaleja? –Niin, ne valopoijut.
Maa avautuu, ja lähettää ne taivaalle kuin kalaparven.
Lähettää mitkä ylös? –Sielut.
Näin eilisyönä portaalin.
Tuolla.
Mitä ne ovat?
Mikä nimesi on?
Rich. –No, Rich.
Se tarkoittaa, että kuolleet ovat keskuudessamme. Ikävä ajatus.
Oltuaan aikansa kiirastulessa... –Kiirastulessa?
Maa sylkee ne sisuksistaan kuin pahanmakuisen lihanpalan.
Mutta miten?
Jos ne poimitaan, ne lähtevät taivaaseen portaalien kautta.
Jos ne hylätään... Ne syttyvät tuleen ja satavat tuhkana takaisin maahan.
Yksi jätettiin eilen. Sen sinä näit.
Kaikki nämä kartat ja taulukot...
Sieltäkö ne löysit?
Niiden etsimiseen menee elinikä. En minä muuta enää osaakaan.
Niin käy sinullekin pian.
Miten tiedät kaikesta tästä?
Minä kuolin kerran.
Mutta muistan kaiken siellä näkemäni.
Näin kiirastulen ja helvetin 9 piiriä, juuri kuten Dante ennusti.
Lääkärin saatua sydämeni käyntiin olen nähnyt kaiken selvemmin.
Olen sovittanut syntini, mutta tiedän mitä koin.
Tulet etsimään sieluja loppuelämäsi.
Näkevätkö kaikki ne? Miksen minä tiennyt?
Peitä silmäsi.
Näetkö minut? –En.
Näenkö minä sinut? –Kyllä varmaan, jos katsot.
Aivan.
Meidän molempien on tahdottava nähdä toisemme.
Kuolleet näyttäytyvät vain niille, jotka todella haluavat nähdä.
Ja...
He asuvat syvällä sydämessäsi.
Ne, joilla on tuo lahja näkevät saman kuin sinä.
He näkevät enemmän kuin pelkän maailman.
Kukaan ei ole puhunut tästä. –Aiotko sinä puhua?
En.
Mikset?
No niin.
Anteeksi, jos olin epäkohtelias. Et tiedä edes nimeäni.
Lou Demoine.
Oikein hauska tutustua.
Et ole juonut vettäsi, Rich. Täällä taitaa olla vähän sokeria...
Hei vain, Lou.
Rich!
Hei, soitit Richard Hadleylle, Vasgloben tiedotuspäällikölle.
En palaa töihin ennen... En tiedä milloin.
Jos tarvitsette apua, ottakaa yhteyttä Wayne Petersoniin –
henkilökohtaisessa neuvonnassa, alanumero 891. Kiitos ja hei.
Jamie! Jamie, herää.
Rich. Olitko taas ulkona? –Nouse nyt.
Minne matka? Mitä tämä on? –Minun on lähdettävä vähäksi aikaa.
Mene herättämään Ruby. –Minne sinä menet?
Pienelle matkalle. –Minne?
Voin ehkä löytää Robbyn ja pelastaa hänet. Saatan olla seonnut –
mutta tämän selittäminen olisi vielä vaikeampaa kuin olla selittämättä.
Tarvitaan luottamusta. Kuten silloin, kun kaadut taaksepäin ja joku –
ottaa sinut vastaan. Luottavaisesti kaatuminen. Sitä tämä on.
Rich, mikä sinua vaivaa? –Ei mikään!
Ei minua mikään vaivaa. Olen varma tästä.
Kuka sanoi, ettei kuolleista voi palata?
Rakas. Tiedän, että tämä tuntuu hullulta, mutta älä huoli. Ruby!
Älä viitsi herättää häntä. –Ei mitään hätää. Ruby!
Kulta, tule takaisin sänkyyn. –Hei, mussukka.
Katso nyt mitä sait aikaan. –Lopeta tuo, Jamie.
Kuuntele. Tiedät, että olen kuljeskellut ulkona viime yöt.
Ulkoilutin Abbya kanjonissa, kun näin sen valonsäteen.
Abby näki sen myös. Se oli portaali, tämä pyörre ylös taivaisiin –
ja maa aukesi kuin pieni tulivuori, ja ihmiset...
Heillä oli uurnia ja laukkuja, ja he keräsivät niitä, sieluja!
Etkö ymmärrä? –En todellakaan.
Voin löytää Robbyn ja puhua hänelle. Etkä voi enää syyttää minua.
En minä sinua syytä. En ole syyttänytkään, Rich.
Siitäkö tässä on kyse? Siinä tapauksessa olen pahoillani.
Jospa mennään jonkun puheille? Debbien. Hendersonit suosittelivat.
Selvitetään tämä sotku. Ole kiltti, älä viitsi olla tuollainen.
Olla millainen? Olen tosissani.
Kuuntele.
Kirjoita Robbylle. Jotain, mitä haluat minun sanovan hänelle.
Sanon ihan mitä vain. Kirjoita viesti sinulta ja Rubylta.
Jamie, sinä et kirjoita.
Kirjoita nyt! Herran tähden, saat minut...
Minä pelkään sinua. En tajua mitä tapahtuu ja miksi.
Mutta ole kiltti ja lopeta.
Kahden päivän päästä on jouluaatto.
Olen pahoillani.
Minun on tehtävä tämä.
Viimeiset hyvästit. Sielu voi saada inhimillisen olomuotonsa takaisin –
hetkeksi. Silloin se kiittää poimijaa toimituksesta –
ja jättää viimeiset hyvästit ennen kuin lähtee Maasta.
Kaikki ne ihmiset. Jotka näet yössä lasittunein silmin.
Heillä on mukanaan laatikoita, uurnia, mitä tahansa.
Mitä he vain saavat käsiinsä.
He poimivat sieluja. Kuolleiden rakkaat ja läheiset.
He löytävät sielun unen kautta ja lähettävät sen taivaaseen.
Mutta jos sielulla ei ole ketään, joka välittää...
Jos kukaan ei ole sitä rakastanut, se on musta sielu.
Silloin se jää tänne ja palaa helvetin tulessa.
Kun pakkomielle ottaa vallan, mikään ei ole merkityksetöntä.
Elämän hetket ovat merkkejä. Kysymykset jäävät vaille vastausta.
Arvoitus jää normiksi.
Toimita yksityiskohdat iltapäivällä. Paperilla.
Aivan. Selvä.
Niin? –Tämä tuli yöllä BAXTERista.
Se on kaavio maan lounaisosien yltä.
Mitä se tarkoittaa, Gibbons? –Se voi olla mitä tahansa.
Se voi olla jotain hyvin vaarallista.
Se voi jopa olla jokin vika BAXTERissa.
Mahdotonta. –Asia on kuitenkin tutkittava.
Tutkittava erittäin huolella.
Valmistautuen. 0 astetta kelviniä on mahdoton toteuttaa keinotekoisesti.
Fyysisesti mahdotonta.
20 vuotta sitten itse BAXTERia pidettiin mahdottomana.
Jokin on vinossa. Absoluuttinen nolla on teoria.
Lähin vastaava on eräs nebuloosa ulkoavaruudessa.
Lukion kemianoppilas voi todeta mahdottomuuden.
En pyydä mitään tilanneraporttia. Olen teidän laillanne huolissani –
tilanteen vakavuudesta ja teoreettisesta mahdottomuudesta.
Kysyn teiltä kokemuspohjaista käsitystänne tästä kaikesta.
Mitä se sitten onkin, se ei ole tästä maailmasta.
Kuka olet? Voiko nolompaa olla?
Mitä muuta pitäisi sanoa? –Tuo vain lisää noloutta.
Hän yrittää sanoa, että olisi paikallaan tervehtiä. –Aivan.
Hei. –Hei.
Miksi aina piikittelet minua? Ei sinun tarvitse minua tarkkailla.
En tarkkaile, vaan korjaan. Muuten et opi virheistäsi.
Mikä nimesi on, muukalainen? –Rich.
Hei, Rich. –Hei, minä...
Ei tarvitse selittää, olemme ystävällismielisiä.
Anteeksi, olen Grace. –Grace?
Grace ja kaikki muut... –Jermaine.
Andrew. –Missä Arnie on?
Ihan sama. –Anteeksi, että tulin häiritsemään.
Saat anteeksi.
Saako kysyä mitä te täällä puuhaatte?
Tulemme tänne joka yö. Ei juuri tänne, mutta joka yö.
Meillä on eräänlainen perinne. –Kutsumuksellinen pakkomielle.
Harrastus, joka pitää sisällään leiriytymistä ja katselemista.
Emme katsele tähtiä. Sillä se ei ole taivaalla, vaan maassa.
Katselemme maata nähdäksemme ne. Tunnut tietävän, mistä puhun.
Olit itse samalla asialla.
Mistä sen tiedätte? –Ei täällä paljon väkeä liiku.
Ja sinulla on tuo katse. –Mikä katse?
Kuin olisit nähnyt Jumalan.
Nyt on aika.
Et taida paljon nukkua? –En öisin.
Minusta on tullut viime viikkoina yöihminen.
Sama meillä. Vaikea nukkua, kun öisin tapahtuu niin paljon.
Toivottavasti en katkaissut ajatusta. Näytit keskittyneeltä.
En minä ajatellut. Katselin vain.
Yritän olla enää ajattelematta. Niin on helpompaa.
Mutta haluaisin kysyä jotain. –Antaa kuulua.
Miten sen tiedon kanssa voi elää? Kun tietää –
että Jumala oikeasti on olemassa.
Tiedät sen ennen ajatteluakin...
Koska kirkko sanoo niin, ja vanhemmat sanovat lapselleen.
Takaraivossa oli silti aina epäilys.
Kun tekee jotain pahaa –
voi uskotella itselleen, ettei Jumalaa ole. Ettei se niin kamalaa ole.
Sitten teet jotain hyvää ja sanot:
"No niin, Jumala, palkitse minut."
Että se onkin totta ylittää käsityskyvyn.
Että meitä...
Pidetään niin tarkasti silmällä.
Ajattelet aika lailla ihmiseksi, joka ei halua ajatella.
Minä en yritä käsittää sitä. Hulluksihan siinä tulisi.
Yritän elää sydämeni ja vaistojeni mukaan.
Ne ovat jumalaisimmat ominaisuutemme tässä maailmassa.
Sinun olisi paras antaa aivojen levätä –
ja seurata sydäntä ja sielua. Niin pääset hänen luokseen.
Kiitos.
Hyvää yötä.
Huomenta, Richard. –Huomenta.
Minne tänä iltana? Keski–ikäinen noin 20 kilometrin päässä.
Pari vanhusta 3 kilometrin päässä. Molemmat alkavat klo 01.13.
Haluan nähdä jotain uutta. –Missä taaperot ovat?
Unohda ne. Liian masentavaa. Pikku aviomiehet ovat parhaita.
Heidän rakkaansa vaappuvat siirappipulloineen...
Ei, keski–ikäisistä saa laajimman otannan.
On parittajia, huoria, gangstereita ja proffia. Muistatteko John McCainen?
Siellä näkee julkkiksia. –Näinhän se on.
Arnie, katsotaan vanhuksia. –Olen aina enemmistön kannalla.
Te saatte päättää.
Mitä sinä äänestät, Rich? –Miten te tiedätte tästä kaikesta?
Mistä kaikesta?
Aika, paikka, ikä. Tiedätte joka yö tarkkaan...
Olemme dokumentoineet lähtöjä ja poimijoita.
Vuosien jälkeen alkaa näkyä kuvio. Myös kiirastuli on aikataulussa.
Entä karttasi ja taulukkosi, Rich? –Ne näyttävät vain paikan.
Te tiedätte siis missä, milloin ja kuinka vanhoja sielut ovat?
Uskomatonta.
Rich etsii poikaansa, ja me autamme häntä etsinnässä.
Arnien mukaan tämä on se paikka, mutta se ei ala vielä vähään aikaan.
Tuossa alempana on paikka, josta voisi näkyä jotain –
ihan muutaman minuutin päästä. Sinä päätät.
On kiva, kun tulee uusia ihmisiä.
Minusta on kiva, että on muitakin yhtä hulluja kuin minä.
Et ole hullu, Rich. Olet vain hullussa tilanteessa.
Rich? Mitä nyt?
Rich? –Hän on Jamie, vaimoni.
Rich, enpä usko. –Hän on vain kyhjöttänyt kotona.
Hän ei edes uskonut, ja nyt hän pääsee Robbyn luo ensin. Ei käy!
Rich! –Minun on nähtävä Robby.
Jamie... Olen pahoillani.
Rich.
Pahoittelen, Rich.
Kuka hän on?
Hänen äitinsä.
On iskettävä lujaa. Parasta laittaa raskaasti aseistetut miehet asialle.
Parhaat mieheni. Virheisiin ei ole varaa.
Virheisiin, Hobbs? Se on pienin huolenaiheemme.
Tämä ei ole sotaa, vaan tutkimus. Turvallisuusministeriö –
on valmis antamaan kaiken avun täysin suojattuun evakuointiin.
Et tiedä, mitä siellä tarvitaan. Mieheni osaavat varautua kaikkeen.
Sinun miehesi eivät tule... –Meidän on keskityttävä...
Komentajakapteeni Sterling. –Kiitoksia, herrat.
Haluan puhua kanssanne, herrat Palatier ja Gibbons.
Tämä on sitten huippusalaista.
Presidentti lähetti erikoisjoukot operaatioon 10 vuotta sitten.
"Operaatio Firefly". Vain 3 ihmistä Valkoisessa talossa tiesi siitä –
ja se lakaistiin pikaisesti maton alle kaksoistornien iskun jälkeen.
Tiedustelulennokki näytti saman kuin BAXTER nyt.
Tässä kuva lounaiselta alueelta.
Mikään tekniikka ei selitä ilmiötä, mutta tämä otettiin lämpökameralla.
Öisin tapahtuu jotain outoa, ja on tapahtunut siitä saakka.
Vastuuhenkilöt päättivät jättää sen huomiotta. Minä muiden mukana.
2007 Michael Newdow vei Korkeimman oikeuden eteen jutun –
yrittäen poistaa uskollisuuden– valasta lauseen "Jumalan nimeen".
Jutun katsottiin olevan perusteeton, eikä sitä käsitelty.
Presidentti hylkäsi jutun erään pelon takia.
Pelon, joka meidän nyt täytyy kohdata.
Kun uutinen Vasgloben löydöistä tavoittivat presidentin –
hanke tuli uuteen valoon ja se avattiin uudelleen.
Ja minä valvon tehtävää presidentin käskystä.
Minä tulen takaisin, lupaan sen. –Ei kiirettä. Perheesi tarvitsee sinua.
Tässä. En odota sinun etsivän häntä, mutta jos...
Jos satut näkemään hänet, haluan tietää.
Täältä tavoitat minut. Haluan tietää. –Totta kai. Etsin joka ilta.
Toivottavasti olet paikalla, kun löydämme hänet.
Isä, yksi juttu. Kavereilla on bileet ja...
Siivoa huoneesi. Äiti nalkuttaa siitä koko ajan minulle.
Saat tehdä sen nyt. –Oletko tosissasi?
Voi luoja. –Se oli viimeinen sana.
Ihan sama. Minä häivyn. –Robby!
Löysitkö hänet? –En. Olen pahoillani, Rich.
Ei olisi pitänyt palata. Perheesi tarvitsee sinua.
Miksi sitten tulit?
Milloin he tulivat? –Yöllä. Aamulla kaikki oli paikallaan.
Missä muut ovat? –Nuo veivät heidät.
Tapasimme toisen ryhmän. Palatessani näin asemiehiä.
Tiedätkö, keitä he olivat? –He puhuivat Vasglobesta.
Neljä tuntia laskettuun aikaan. Henkilökunta ilmoittautukoon.
Herra Hadley. Olen todella pahoillani sekaannuksesta.
Olen Herbert Gibbons, tässä Edgar Palatier.
Olen Vasgloben BAXTER–ohjelman tehtäväpäällikkö.
Tiedän kuka olette.
Ja me tiedämme kuka te olette.
Olette näemmä ollut Vasglobella lähes 14 vuotta.
Meillä kävi tuuri saadessamme noin uskollisen työntekijän.
Mikä tarkka toimenkuvanne olikaan? –Olen tiedottaja –
Vasgloben pienemmällä osastolla Rockdalessa.
Ja annoitte haastattelun satelliitista paikalliskanavalla.
Te siis tunnette BAXTERin? –Kyllä.
Hyvä. Mietitte varmaan, miksi olemme täällä. Onko teillä tietoa?
Ei. –Se liittyy BAXTERiin hyvinkin paljon.
Viimeisin lämpölähetys viittaa outoon aktiviteettiin tällä seudulla.
Te varmasti osaatte tulkita näitä kuvia?
Näette nämä pienet pilkut tällä alueella.
Ja suuremmat punaiset juovat. –Kyllä näen.
Pilkut ja juovat osoittavat alueella olevan joka yö –
dramaattisia lämpötilanvaihteluja.
Tällaisia lämpötiloja on aiemmin pidetty mahdottomina.
Aiemmin?
Niin, viime aikoihin asti. –Ymmärrän.
Niinkö? –Onhan siinä järkeä.
En sanoisi noinkaan. Ei siinä ole. Miksi siinä teistä on järkeä?
Tarkoitin vain, että ymmärrän mitä sanotte.
Niin epäilimmekin.
Miksi olette täällä?
Olette kokenut jotain uskomatonta –
ja siksi haluamme kysellä teiltä yöllisistä näköhavainnoistanne.
Herra Hadley. Vielä yksi kysymys.
Mitä te öisin näette?
Tähtiä.
Kaivausryhmä keskukseen painepukujen käyttöönottoa varten.
Herra Palatier, kai te tajuatte että se on liian kaukaa haettua.
Tohtori, kaikki tänä iltana näkemäni on hyvin kaukaa haettua.
Niin on. Hän painoi 74 kiloa ja 43 grammaa ennen kuolemaansa.
76 sekuntia myöhemmin, 4 sekuntia kuoleman jälkeen –
hän painoi 74 kiloa ja 22 grammaa. Tasan 21 grammaa vähemmän.
Massaako? –21 grammaa massaa –
katoaa selittämättömästi sydämen pysähtyessä.
Teorian mukaan kuollessa... –Sielu...
...jättää ruumiin. 21 grammaa massaa lähtee ruumiista metafyysisesti.
Ihme.
Kaksi kuukautta myöhemmin
Tuntuu olevan onni matkassa. –Vähän pohjoiseen. Pian se näkyy.
Leiriydytäänkö? –Ei. Tämä on Richin ilta.
Jäämme vain hetkeksi. –Ja paskat. Pistän teltan pystyyn.
Täydellinen yö, Grace. –Mistä tiedät?
Näin taas unta hänestä viime yönä. Kuu oli hänen lempijuttujaan.
Rich, odota. –Grace, se on hän. Tunnen sen.
Odota vielä yksi minuutti. –Miksi? Olen väsynyt odottamaan.
Rich!
Olen pahoillani.
Grace. Hän käy holtittomaksi. Hän ei voi jäädä tänne.
Hän tuhoaa sielujen mahdollisuudet. En halua olla hänen seurassaan.
Ei kukaan meistä halua.
Hän on ystävä, jolla on oma matkansa, mutta meillä on omamme.
Hän ei saisi johdatella meitä.
Se hänen täytyy tehdä itse. Etkö ymmärrä sitä?
Ymmärrän.
Siksi häntä seuraankin. Teitä ei huvita tanssia toisten pillin mukaan –
mutta Rich tarvitsee minua. –Hänellä on vaimo, Grace.
Tiedän sen. En mene hänen kanssaan naimisiin, autan vain.
Autat? Olisitko jättänyt minut sinne ellei olisi niin kiire auttaa häntä?
Rich! Rich!
Rich!
Kerro enkeleistä, isi.
On sekä arkkienkeleitä että kerubeja.
Sitten on taivaassa laulavia enkeleitä.
Ja tietenkin suojelusenkeleitä. He suojelevat kukin omaa ihmistään.
Sinullakin on sellainen olkapäälläsi. –Missä muka?
Siinä se on, et vain näe sitä.
Opetan sinulle ensin vähän tekniikkaa ennen heittoa.
Aina askel taaksepäin, kierre ja heitto.
No niin.
Vedä, kun nykäisee ja sitten kelaat sisään. Älä luovuta.
Kun jatkat, kala antautuu ja voit vetää sen maihin.
Anna minä koetan! –Hyvä on.
"Kreikkalaiset kutsuivat maataan Hellaaksi hänen mukaansa."
Nyt on aika nukkua, Robby.
Isi? Laulatko vielä tuutulaulun? –Yhden vain.
Monitori osoittaa, että tällä alueella tapahtuu seuraava pullistuma.
Poraaminen on aloitettava heti, jos aiomme ehtiä.
Oletko varma, että tämä toimii?
Se on tappavaa vasta kosketuksissa ilman kanssa.
Jos koneesi saa sen talteen ennen pintaa, ei ongelmia pitäisi olla.
Hyvä on. Pora käyntiin.
Seis. Tehkää diagnoosi.
Oletko varma, ettei poimija tiedä tästä? Sen on siis tultava pintaan?
Niin.
Se on hyvin kaunis. –Hassua, että näet sen niin.
Niin on karhunpentukin, kunnes riistanvartija laittaa sen häkkiin.
Taidat vastustaa tätä.
Miksi?
Uteliaisuutesi saa sinut toistamaan Aatamin ja Eevan synnin.
Kaikki tieto ei ole tarkoitettu ihmiselle.
Etkö ymmärrä, ettei tämä ole vain tieteellinen koetulos?
Se on elämä. Henki, joka on uhrattu ja jonka puolesta on uhrattu.
Suostuin auttamaan sinua ja myin sieluni paholaiselle.
Sinun on aika maksaa minulle lunnaat.
Isä. –Grace.
Saattakaa molemmat pois alueelta.
Aloitetaan siirto siirrettävään säiliöön. Aamuun asti aikaa –
ennen kuin sielu hajoaa.
Demografinen tutkimus valmis. Aloitetaan geenirakenteen tutkimus.
Lasketaan muistineurologiset verkostot. Nukleaasien synapsit.
Paljonko aikaa? –Kaksi tuntia aamunkoittoon.
Aloitetaan soluliman ytimen jako.
Se voi aiheuttaa vakavia vaurioita rakenteelle.
Tiedän kyllä.
Olemme jo pitkällä. Kerätään kaikki tieto. Valmiina viiltoon.
Lopettakaa! –Vartijat paikalle.
Hetki, Palatier. Olkaa kiltti.
Oletteko joskus rakastanut jotain niin että tekisitte kaikkenne sen eteen?
Jopa kuolisitte sen puolesta?
Olen luopunut kaikesta löytääkseni poikani.
Uhrannut koko elämäni. Jopa perheeni.
En aio antaa poikani kadota.
Hän on...
...minun matkani.
Ja mikäli ette anna häntä minulle –
aion auttaa häntä ruumiini jokaisella luulla ja lihaksella.
Antakaa hänet minulle.
Robby Hadley...
Olisi pitänyt tietää.
Kiitos.
Kukaan ei ole ennen vapauttanut täysin tietoista sielua.
Pidä varasi ja kiirehdi.
Mene, Rich. –Jumalan siunausta.
Hyvät herrat. On minun, Valkoisen talon –
ja epäilemättä koko kansakunnan etujen mukaista –
että tämä hanke haudataan välittömästi.
Kaikki tieto sen olemassaolosta hävitetään –
ja kaikki osalliset vannovat ikuisen vaitiololupauksen.
Tämä on niitä hetkiä, jolloin meidän on hyväksyttävä –
että maailmassa on asioita, joihin meidän ei tule puuttua.
Ei ainakaan vielä.
Näiden tapahtumien valossa Vasglobe on päättänyt lopettaa –
BAXTER–ohjelman. Tällainen edistys pienentää maailmaa liian nopeasti.
Kiitoksia.
Robby. –Hei, isä. Älä itke.
Kaikki on hyvin. –Jos saisin vain sanoa...
Että rakastat minua? Minä rakastan sinua, isä.
Ei sinun sitä tarvinnut sanoa. Tulen aina olemaan luonasi.
Tulen aina katselemaan sinua. Katso vain tähtiin.
Minä katson.
Pitää mennä nyt.
Tiedän. –Anna äidille ja Rubylle kaikki rakkauteni.
Minä annan. –Hyvästi, isä.
Hyvästi, Robby.
Isälle, enkelilleni siellä ylhäällä